Viděli jste...
Moje matka pracovala pro CIA?
Odpusťte.
Pavel Volkoff, můj chráněnec.
- Je to dobrý člověk. - Můžete nám pomoct?
V Los Angeles je člověk, který nás zajímá.
- Jak se ten člověk jmenuje? - Artem Fedor.
Artem Fedor?
Měl jsi sestru.
Co se s ní stalo?
Utíkaly jsme ven, dolů k řece.
Zbavila jsem se jí.
A pohřbili ji pod mým jménem, Hannah Lawsonová.
- Víte, kdo jsem? - Myslím, že ano.
Záleží na důvodech. Mně na nich záleží.
Pak ti to příště řeknu všechno.
Tady to je.
- Díky, Jasone. - Nemáte zač.
Myslel jsem, že jste skončila, Mary.
- Poslední krabička, slibuju. - To jste myslím říkala i posledně.
- A předtím taky. - A ještě předtím taky, ano.
Nemáte žádné další zákazníky?
Ale ano mám, ale vy jste nejoblíbenější.
Hele, dámo, nemáte nějaké drobné?
Ano, myslím, že mám pár čtvrťáků.
Čtvťáků? Jsem snad parkovací automat? No tak, dejte mi hotovost.
- Hej! - Co je? - Vypadni odtud.
- Nechte ji. Dost. - Jen jsem... - Ne. Co to... - Nechte ji být!
No tak, no tak. Jděte.
Omlouvám se, Mary. Jste v pořádku?
Ano, děkuju, Jasone. Děkuju.
S účtem si nedělejte starosti, ano?
Je to na účet podniku, dobře?
NCIS: Los Angeles 8x09 Glasnost
překlad: jeriska03
www.neXtWeek.cz
Jen mi slib, že se tenhle rok budeš krotit.
Krotit se? O čem to mluvíš?
Vloni jsi na Díkůvzdání upekl tři krocany,
půl tuny rozmačkaných brambor,
a omáčky tolik, že by se v ní utopil kůň.
Dva dny jsem byl přežraný v kómatu.
To nebylo jídlem. To byla kocovina.
Nechceš se ke mně přidat na Díkůvzdání?
Vypadá to, že budeme mít volno.
Teď se mě snažíš nahradit?
Ráda bych, ale naše mámy vaří večeři na Díkůvzdání,
- takže budeme jen čtyři. To bude zábava. - Jen vy čtyři?
To zní dobře.
Ale no tak, nemůžete mít Díkůvzdání beze mě. Jsem rodina.
Jsem strýček Callen.
Jo, dál si stěžuj na jídlo, a v té omáčce utopím strýčka Callena.
Chyběli jste mi, lidi. Fakt mi to chybělo.
Budeš zpátky, ani se nenaděješ, toho se drž.
Jo.
Když o tom mluvíme, měla bych jít na první dnešní hodinu mučení.
- Koho budeš dneska mučit? - Nic lepšího jsi nevymyslel?
Jsem ze hry.
- Potřebujeme tě zpátky. - To sakra jo.
Dobře.
Dávejte pozor.
Uvidíme se později.
Dobré ránko, lidi.
- Dobré ráno. - Dobrý ráno.
Poznává ho někdo z vás?
Artem Fedor.
Muž a záhada.
Náš ruský kontakt Pavel Volkoff, se k němu dostal tady v L.A.
To je za to, že jsme Arkadyho dostali z vězení v Rusku,
ale to už jsou měsíce.
Fedor konečně začal mluvit, a má teda sakra příběh.
Výměnou za převoz do vězení s minimální ostrahou,
Fedor tvrdí, že má informace o chystané nájemné vraždě.
Seznamte se s Mary Reynoldsovou.
Je to bývalá učitelka dialektu ze Studio City.
Učitelka dialektu?
To není zrovna typický příklad cíle vraha.
Fedor si myslí, že ji chce někdo zabít?
Podle něj to už někdo udělal.
Mary Reynoldsová je poslední čtyři dny v nemocnici u sv. Anny,
se záhadnou nemocí.
Momentálně jí dělají testy na otravu jedem.
- Jak do toho zapadáme my? - Granger chce, abyste si s ní promluvili.
Granger nechce, abychom vyslechli Fedora?
Tam už teď jsou Deeks a Eric.
- Co prosím, Eric? - Protože to on dostal Fedora,
tak tvrdí, že má jedinečný pohled na to, co ho vytáčí.
Chtěl toho chlapa ublikat. Nedělá psychologické profilování.
Ale udělal ho. A měl 17 stran.
Myslím, že u páté stránky ho chtěl Granger odtud dostat.
No, Fedor je ve vězení.
Na jak velké potíže si Eric zadělává?
Pan Fedor, Artem.
Nevadí, když vám budu říkat Arteme?
Jsem detektiv Deeks, z policie LA a tohle je...
Myslím, že ví, kdo jsem.
- Kdo je to? - Chytrák?
Tohle vám možná osvěží paměť.
Páni! To je granát?
Tak pojď. Omluvte nás. Co to, člověče, děláš?
- Jak jsi to sem vůbec dostal? - Je falešný, chápeš?
- Želé bonbóny. - Dobře.
Je mi to fuk, prostě si nevezmeš granát, ani pravý, ani "levý" k výslechu.
Co je s tebou?
Fedorův profil říká, že na zastrašování reaguje dobře.
- Nemusíme ho zastrašit. Chceš vědět proč, Beale? - Proč?
Protože spolupracuje. On zavolal nám, pamatuješ?
- Jo. - Jo.
Asi jsem si tenhle moment v hlavě představoval moc dlouho.
- Trošku jsem začal... - Šílet.
- Jo. - Jo.
- Pardon. - Omlouvám se, Fedore.
To byl vtip, jasný? Vzpomínám si na tebe.
- Vážně? - Jo.
Řekl bych, že je pravda, co se říká, co? Hra rozpozná hru.
- Želé bonbón? - Nech toho.
Dobře. Když jsme začali znovu a jsme nejlepší přátelé,
řekni nám o Mary Reynoldsové. Proč by na ni někdo útočil?
- Jo. - To nevím.
No tak. Jestli chceš zařídit ten transfer, budu toho potřebovat víc.
- Mnohem víc. - Beale!
- Promiň. - Poslouchejte.
Vím jen, že mě najal někdo z ruských tajných služeb, z FSB,
abych našel ženu jménem Katerina Poluninová.
Zjistil jsem, že si teď říká May Reynoldsová,
ale než jsem ji vystopoval, tak jsi mě postřelil.
Přestaň tu chodit.
Od února jsi byl ve vězení,
jak ses dověděl, že na ni chtějí zaútočit?
Včera mi někdo zavolal. Řekli mi, že můj úkol zrušili.
Katerina byla neutralizována.
To je vše, co řekli.
Nevím, kdo ta žena je, ale v FSB je pár velmi mocných lidí,
- kteří ji hledají. - To je zajímavý.
Zavolám Samovi.
Nechápu to. Jméno mé matky vyskočilo v nějakém vyšetřování?
- Co to znamená? - No, tím si zatím nejsme jisti.
Může mluvit? Rádi bychom se jí zeptali na pár otázek.
Můžete to zkusit, ale je tak slabá, že mě někdy ani nepozná.
Alexandro...
- Prosím, říkejte mi Alex. - Alex...
Vaše matka se narodila ve Spojených státech?
Ano, narodila se tady v Los Angeles.
Nemáte na tyhle informace databáze?
Jen to dvakrát prověřujeme.
Nevšimla jste si nedávno něčeho neobvyklého?
Nechovala se nějak jinak?
Kromě toho, že už spolu zase mluvíme, tak ne.
Před lety jsme se odcizily.
Tohle mělo být po letech naše první Díkůvzdání.
Zatraceně! Musím jít.
Dneska mám směnu přes poledne.
Vrátím se později, ano, mami?
A přinesu ti kousek višňového koláče, ano?
Její oblíbený.
Omluvte mě.
Doktor Reuben, linka 2219.
Mary.
Mary, slyšíte mě?
Katerino...
Slyšíte mě?
Přišel jsem vám pomoct.
Možná, že Fedor mluví pravdu.
A nejen o jejím jménu.
Nell mi zrovna poslala zprávu.
Přišly krevní testy.
Našli polonium-210.
Oblíbený jed ruské rozvědky.
Ten použili v roce 2006 na zabití Litviněnka.
Nezbývá jí už moc dlouho, G.
Takže Callen a Sam prověřili Mary, pardon, Katerinin dům,
a v její ložnici a koupelně našli stopy po radiaci.
Takže ji otrávili doma.
Spíš to jsou stopy potu s poloniem.
Jestli tím chcete někoho zabít, musí to pozřít, nebo vdechnout.
Prověřil jsem platby kreditkou. Každé odpoledne si Katerina chodila
do téhle pekárny pro dánské pečivo a šálek čaje.
Tohle se stalo před šesti dny. Nejdřív ji ten bezdomovec rozptýlil,
a potom... koukni na tu šikovnou výměnu.
Cigarety... Nejsou nic bezpečného.
Máme jejich totožnosti?
Obličeje nejsou vidět, ale koukni na jeho ruku.
Na prstech má tetování jako kříže.
- To znamená, že byl v ruském vězení. - Tak si promluvím s číšníkem.
- Možná už je viděl. - A měli bychom prověřit stopy radiace.
Je šance, že se vrah něčeho dotknul a budou tam stopy.
Měl bych prověř... Tedy pokud nechceš jít se mnou.
Ne, to zní jako dobrý nápad. Myslel jsem, že Granger zmínil,
že nejdřív bude možná chtít odejít z kanceláře.
Granger je mimo kancelář. Je pryč celý den.
To je zajímavý, poslední dobou je pryč často. Kde je Granger?
Možná tě to překvapuje, ale Granger se mi nesvěřuje.
Nepřekvapuje.
Takže... ty a já?
Jo, tak zapřáhneme... co říkáš, partnere?
Bolí mě ještě víc, že to musím říct, ale žádný granáty.
Byly to želé bonbóny.
Uvnitř další cigarety nebyly.
Tým NEST je na cestě, aby to tady zabezpečil.
Dobře.
Chceš o tom mluvit?
O čemkoliv, co tě štve. Od nemocnice jsi potichu.
Nevím. Jen, že se na mě Katerina podívala tak zvláštně.
Bylo to jako by...
- Já nevím. Zapomeň na to. - Kéž bych mohl.
Otrava radiací je ošklivý způsob, jak zemřít.
Ať je to kdokoliv, tohle si nezasloužila.
- Pokračuj, Nell. - Ahoj, kluci.
Našla jsem Katerina Poluninovou. Narodila se v Moskvě v roce 1964.
Tam žila, až do svého zmizení v roce 1988.
Budu hádat. Tehdy se v L.A. objevila Mary Reynoldsová.
Uhodl jsi.
Dobře. Dej nám vědět, když najdeš ještě něco.
Jasně.
Takže v roce 1988 utekla Katerina ze Sovětského svazu,
aby začala znovu tady v L.A.
Proč?
A je tohle důvod, proč ji po letech chtějí zabít?
Mám teorii.
Ale nejdřív si s někým musíme promluvit. A tobě se to nebude líbit.
Říkal jsem si, že jsem Mary už tak týden neviděl.
Myslíte, že jí to někdo udělal?
Myslíme, že to možná byl zákazník.
Neviděl jste tady někoho s... takovým tetováním?
Ne. To si nemyslím.
A co ten bezdomovec, kterého jste toho rána vyhodil?
Jeho?
Jo, myslím, že bydlí za rohem v uličce. Obvykle je neškodný.
Až na ten den.
Váš partner... musí tohle dělat?
Obtěžuje zákazníky.
Ano, omlouvám se, postarám se o něj.
- Díky za pomoc. - Jo. Hej, bude Mary v pořádku?
Je v nemocnici u sv. Anny. Navštívil bych ji.
Dámy, klid.
Z vašich opalovacích lehátek jde nejspíš víc záření.
Tohle je přírodní, tupoune. Jdeme, Portio.
Páni.
Osvěžuju si paměť, ale neříkal jsi, že budeš diskrétní?
- Deeksi, tenhle stůl je horký. - Souhlasím, ale je radioaktivní?
Ne tolik, jako tahle cigareta. Našel jsem ji na chodníku.
Bohužel nic víc jsem nenašel. Stopa vychladla, partnere.
Možná ne. Za mnou, kemosabe.
Nevypadá to, že by byl někdo doma.
Jo, ale náš zabiják tu byl. Zaznamenávám stopy radiace.
- Jo, něco zaznamenávám. - Jo, jo, jde to přímo odtud.
Beale, ne, nedělej to, počkej chvíli, Beale...
Mrtvý bezdomovec?
Jo.
Mrtvý bezdomovec.
Páni, je moc krásná. Je svobodná?
Vypadáme jako seznamka?
Arkady, pomohl jsi hodně sovětským uprchlíkům najít domov tady v L.A.
Je možné, že jsi v roce 1988 pomohl i Katerině?
Jak jsi řekl, pomohl jsem hodně lidem.
- To je plýtvání časem. - Ne, promiň. Je to už dávno.
Moje paměť už není tak dobrá.
Kromě toho by ses měl ptát někoho jiného.
Řešil jsem věci jen na téhle straně.
V Rusku to dělal celé on.
Co víme, tak když jsme v únoru vypálili jeho farmu, utekl.
Takže pokud nevíš, jak ho kontaktovat...
Lidi?
LAPD právě reagovala na nemocnici u sv. Anny.
V Katerinině pokoji se střílelo.
Jsme na cestě.
Nevzpomínáš si na Katerinu? Možná si tě bude pamatovat ona.
Půjdeš tam s námi.
Než jsme přijeli, bylo po všem.
Jeden podezřelý utekl, druhý je mrtvý.
Oba byli ozbrojení.
Žádné tetování.
Co je s pacientkou Mary Reynoldsovou?
Přestěhovali ji jinam, abychom tady mohli pracovat.
Ale nevypadala dobře. Doktor si myslí, že se už nevzbudí.
Škoda. Jel jsem sem zbytečně.
Hodně štěstí, přátelé.
Vydrž, Arkady.
Když LAPD toho chlapa nezastřelila, tak kdo?
To bude podezřelý číslo tři.
Když jsme přijeli, stál nad tělem. Neřekl ani slovo.
Jen odhodil zbraň a vzdal se.
Projeli jsme jeho otisky, ale vypadá to, že neexistuje.
Určitě to chceš řešit takhle?
Proč, myslíš si, že bych tam neměl být?
G, nemám problém ho zašít,
právě někoho zabil, jen říkám, že bys neměl
vyslýchat vlastního otce.
Mám otázky, Same. Mám je hodně dlouho.
A svoje odpovědi dostanete, pane Callene.
Ale právě teď tu máme k vyřešení případ.
- Chápu, že je to osobní. - Vím, jak dělat svoji práci, Hetty.
Ani nevím, jak ti mám říkat.
Garrisone?
Konstantine?
Nikito?
Otče?
Zatím ne.
Přijedeš do města, ale ani nezavoláš svému synovi, co?
Grisho. V Rusku jsem ti něco slíbil.
Důvody.
- Řeknu ti je. - Můžeš mi říct, cokoliv chceš.
Ale bude to pravda? To nevím.
Protože pravdou je, že o tobě vůbec nic nevím.
Nevím, kdo jsi.
Tak co začít tím, co vím.
V roce 1988 jsi pomohl Katerině Poluninové utéct ze SSSR.
Po 28 letech jsi ji našel v nemocničním pokoji,
jak nad ní stojí muž, kterého jsi právě zabil.
Kdo to byl?
Poslal ho důstojník FSB Pavel Volkoff.
Ty ho znáš.
- V minulosti nám pomohl. - Určitě za odměnu.
Možná to teď tak nevypadá, ale věř mi, když řeknu, že jste ho přeplatili.
- Co chce? - Jako obvykle.
Moc, peníze.
Jako mladý důstojník KGB Volkoff zpronevěřil miliony.
Peníze ukryl na účtu své milenky.
Kateriny.
Takže ukradla Volkoffovi peníze.
Pletky jsou mizerný byznys. Ale tehdy to byl ještě Sovětský svaz.
Krádež zastínilo zhroucení státu.
Prostě zapomenuto.
Už ne.
Volkoffova hvězda znovu vychází.
Jeho nepřátelé hledají špínu.
Jestli ty peníze spojí s Katerinou, Volkoffa to zničí.
Udělá cokoliv, aby je zastavil.
Volkoff nás tady nechal někoho zavřít.
Muže jménem Artem Fedor.
Pracuje pro nepřátele Volkoffa.
Ale když Fedor neuspěl, přišli za mnou.
Požádali mě, abych našel ženu, které jsem před lety pomohl.
Za odměnu dostanu milost.
Takže o tom to je?
Proto jsi tady?
Pro tebe to je jen práce.
Teď už to vím.
Jmenuje se Calvin Stokes. Je zaregistrovaný v několika útulcích.
Podle koronera mu někdo zlomil vaz asi před šesti dny.
Ve stejný den, kdy otrávili Katerinu.
Nejspíš ho najal vrah, aby ji rozptýlil.
Číšník říkal, že Calvin byl obvykle neškodný,
ale něco mu muselo změnit náladu.
Třeba 100dolarová bankovka?
To je pro bezdomovce velká bankovka. Nejen pro něj, když se to tak vezme.
Počkat, proč si ji vrah nevzal zpátky?
Calvin ji měl schovanou v botě.
Ale hotovost se nedá vystopovat a náš vrah to věděl.
Ale víš, co se dá vystopovat?
Otisky prstů.
- Bum. Paráda. Máš jeho totožnost? - Ne, ale je to nová bankovka,
takže když Nell z ní projela otisky, vyšly jen dva.
- Calvina. Toho mrtvého bezdomovce. - Jasně.
A ženy jménem Marsha Taylorová. Pracuje v bance v Mar Vista.
Nell vytáhla záznam z jejích směn za minulý týden
tak našla... našeho vraha.
- Takže máš totožnost. - Ne, mám falešnou totožnost.
- Tak jo, Beale, co tedy máš? - Jeho debetní kartu.
A právě ji někdo použil v garážích na Montrose. Můžeme jet? Jupí.
- Panebože. - Pěkná práce.
Nemůžu tomu uvěřit. Pavel Volkoff je můj starý přítel.
Naučil jsem ho všechno, co znám.
Vypadá to, že jsi ho to naučil až moc dobře.
Co to má znamenat?
Jsi loajální jen sám sobě, Arkady.
Opravdu jsi čekal něco jiného od šikovného žáka?
Pořád mám v FSB kontakty.
A vrátím se, abych dokázal, že se mýlíš.
Myslel jsem, že nikdy neodejde.
- Co jste zjistila, slečno Jonesová? - Nic moc.
Oba mrtvé z nemocnice i našeho vraha někdo odstavil.
FSB?
Předpokládám, ale nemůžu to potvrdit.
Volkoff by si zajistil, aby se to nedalo vystopovat až k němu.
- A co Katerina? - Udělala jsem kompletní finanční prověrku.
Neexistuje žádný důkaz o penězích, o kterých mluví tvůj otec.
- Děkuji, slečno Jonesová. - Příliš důvěřujeme.
Myslím, že o těch penězích nelže. Ale něco rozhodně nesedí.
- Polonium. - Proč by chtěl Volkoff Katerinu otrávit?
Proč ji prostě rovnou nezabít?
A proč čekat šest dní na dokončení práce?
Pokud si tím nekupovali víc času.
Na co?
Promluvím s ním.
Tohle je poslední nám známé místo, kde byl vrah.
- Získávám už jen slabou odezvu. - Je tu spousta podniků.
Třeba si někde dává kafe, vyzvedává prádlo, nebo Bože,
- cvičí CrossFit. - Necvičil jsi to taky?
To byla Kensi, ale mluvila o tom tak často, takže jako bych to taky cvičil.
První pravidlo CrossFitu je, neustále mluvit o CrossFitu.
Přesně.
Teď bych dal cokoliv za to, aby o tom mluvila znovu.
- Kensi se vrátí do terénu. Jsem si jistý. - Díky, chlape.
Ne, Deeksi. Myslím to vážně.
Víš, jak vím, že se Kensi vrátí?
Protože jsem v terénu já. Kdybys řekl, že budu tady, vyslýchat lidi a házet
- granáty, nosit zbraň... - Pomalu, parťáku.
Odlož tu zbraň, odlož ji.
Kdybys to řekl před třemi lety, řekl bych, že to je "nemožné".
Ale vy jste mi pomohli, podpořili jste mě.
A to přesně děláš pro Kensi.
Takže jo...
vrátí se.
Děkuju.
Tak jo, teď vytáhni zbraň. Buď na mojí levé straně.
- Nell, střílí se tady! - Dobře.
- Upozorním LAPD, Callena a Sama. - Tamhle dole. Black Cow Café?
- Řekl jsi Black Cow Café? - Chceš přinést něco fakt rychle?
Ne, tam pracuje Katerinina dcera Alex.
Pohyb!
Federální agenti! Odložte to!
Dolů! K zemi!
Mají rukojmí, Nell.
Vydržte.
- To je Alex. - Víš, co by nám teď pomohlo?
Hlavně neříkej granát.
Deeksi, bacha!
Zůstaň dole.
Hajzl jeden.
Mám pocit, že pořád jezdíme až po akci.
Ochranná bariéra?
Jo. FSB opět zaútočila.
A co únikové auto?
Nell se ho snaží najít, ale asi si vyměnili auto.
- Kde je Eric? Je zraněný? - Vlastně vyslýchá svědky.
Vedl si... skvěle. Možná... mi i tak nějak...
zachránil život. Možná.
Neboj, Deeksi. Nikomu to neřekneme.
Chápu, že Volkoff jde po Katerině, ale proč po její dceři?
- Možná ví, kde jsou ty peníze. - A pořád by dělala číšnici?
- Protože já už bych byl v Karibiku. - Třeba začíná být Volkoff zoufalý.
- Ahoj, lidi. - Neprůstřelný Beale.
- Prý jsi dneska zachránil Deekse. - Však víte... - Možná.
Máme problém.
Zrovna jsem zjistil, že má Alex pětiletého syna.
- Je ve školce v Glendale. - Když šli po Alex, mohli by jít i po něm.
Jeďte pro toho klučinu. Ať je v bezpečí.
Jedeme.
Kam by Volkoffovi muži vzali Alex?
- Do úkrytu FSB? - To bych udělal já.
O kom víme, že má spojení s FSB?
Vážně? Už zase?
Tohle není tvůj šťastný den, co?
Víte, kdo jsem?
Ano.
Byla jste Clařina spojka.
Od chvíle, kdy zabili Callenovu matku už je to víc než 40 let.
Není dne, kdy bych na ni nemyslela.
Jak odlišné by byly naše životy,
kdyby se mi k ní na té pláži podařilo dostat.
Je to vina náš všech.
Kdybych se Claru nesnažil naverbovat...
Ale byla to moje práce důstojníka KGB.
Ale skončilo to tím, že ona naverbovala vás.
Byla velmi přesvědčivá.
A krásná.
Vždy pomohla.
Proto jste naverboval Katerinu?
V roce 1988 jste už pracoval pro CIA.
Byl jste její spojka.
Ano.
Ohrozil jsem ji,
proto jsem ji chtěl dostat ven...
a byla v bezpečí... nějakou dobu.
Nerada vám to říkám...
ale Katerina ani ne před hodinou zemřela.
Žádná nabídka na milost neexistuje, že ne?
Tahle mise byla vždy osobní.
Nedokázala jsem zachránit Claru,
ale dokázala jsem zachránit jejího syna.
Je načase...
abyste dokončil, co jste začal.
Zítra zkusíme krátký klus, a do té doby pracujte
na motorice svých rukou.
Ahoj. Bylo by z tebe skvělé počítadlo.
Mám pro vás dva dobroty.
Fuj, to vypadá nechutně, i na zdejší jídlo.
Není to k jídlu, ale na cvičení denních úkonů.
Co prosím?
Aktivity běžného života. Nedávala jsi pozor?
Použití nože a vidličky je dobré cvičení,
pro využití pohybu jednotlivých prstů.
- Takže to nemusíme jíst? - Ne, ale můžeš to zkusit.
Dobrou chuť.
Tak jo.
Máš vyloženě úchop dámy...
- velmi zvláštní K. - Buď zticha. - Je to dobrý?
Jako Chongo?
Ne.
Jo, rozhodně nejsi připravená jít do restaurace.
- Vážně? - To byl asi ten trapný úchop Chongo.
Pardon.
Jako vážně? Chceš kousek?
Neukusuj si víc, než můžeš spolknout.
Neděl... nedělej to.
Nemůžu vám pomoct.
Moje kontakty v FSB se neozývají.
Volkoff?
Asi ano.
- Dostal se do vedení FSB. - To je spousta moci.
Zodpovídá se jen Putinovi.
- Lidé zabíjeli i pro míň. - Pavel ukázal svoji pravou tvář.
Není to muž, jakým jsem si myslel, že je.
- To ani ty, Arkady. - To je jeho způsob omluvy.
Jeho způsob, jak všechno zničit.
Cením si toho, příteli, a mrzí mě to, ale nemůžu pomoct.
Musíme najít jiný způsob, jak najít Alex.
- Hej, Callene. - Pokračuj, Nell.
Je s tebou tvůj táta? Protože není v boudě.
Cože?
- Kde je Hetty? - Přímo tady, pane Callene.
Vysvětlím vše později, ale teď musíme najít vašeho otce.
Vypadá to, že nám utekl.
Předpokládám, že jste s tím počítal?
Aktivujte vysílačku 7B.
Jasně. Jdu na to.
- Ty jsi dal tátovi sledovací zařízení? - Potkala ses s jeho tátou?
- Ne. - Kdyby ano,
tak bys mu ho dala taky.
Ani náhodou by Hetty nenechala tvého tátu takhle utéct.
- To sakra ne. - Propustila ho.
A doufám, že k tomu má sakra dobrý důvod.
Same, zabočte vpravo. Je hned za rohem.
To je Alex.
Co se sakra děje?
Alex, jste v pořádku?
Jsem v pořádku. Kde je můj syn?
- Je v bezpečí. - Kde jste vzala to sako?
On mi ho dal. Říkal, že je venku zima.
Řekl jim, ať mě pustí, že má, co hledají.
Ty peníze.
Celou dobu je měl tvůj táta.
Nemocnice bylo přepadení.
Volkoff otrávil Katerinu, protože věděl, že to tátu vyláká ven.
Hetty věděla, že nás dovede k Alex.
Udělal obchod, ji za ty peníze.
Kam vás vzali?
Nevím, to nevím.
Dali mi přes hlavu kapuci a vysadili mě asi blok odtud.
Až budu v bezpečí, mám zavolat na tohle číslo.
- Jste v pořádku? - Ano.
Jsi v bezpečí?
Je v bezpečí. Kde jsi?
Promiň, Grisho.
Promiň, že nedodržím svůj slib.
Brzy budu s tvojí matkou.
- Tady jsou. Váš odvoz. - Díky Bohu.
Budete s ním.
Alex, detektiv Deeks. Vezme vás za synem.
Je v pořádku a už se moc těší. Pojďte se mnou.
Nell, povedlo se ti vystopovat ten telefonát?
Jo, zúžili jsme to na necelé 2 km čtvereční.
Eric se snaží jít po digitálním otisku, abychom to ještě zúžili.
Alex, počkejte. Jak je to dlouho, co vám dal to sako?
- 15 možná 20 minut? - Slyšeli jste to?
Mám to. 1724 Rohrman Street.
Vidím Garrisona a dva agenty FSB.
Vypadají, že ztratili trpělivost.
Moc dlouho už nevydrží.
Přední dveře chrání. Než se tam dostaneme, bude mrtvý.
- Jo, a budeme další na řadě. - Mám nápad.
Nechceš se podělit?
Kde jsou ty peníze? A už žádný lži.
Už jsem vám to řekl.
Už nemůžou nijak ohrozit Volkoffovy ambice.
Poslední šance.
Čisto?
Ano. Byli jenom dva.
Zkontroluju to tady.
- Hodně jsi riskoval. - Tak moc ne.
Věřil jsem, že mě Hetty nenechá odejít, aniž by mě nesledovala.
No, dobře.
Musím si s ní promluvit o tajemství.
A možná, že my dva bychom měli mít stejný rozhovor.
Ty peníze... kde jsou?
Řekl jsem jim pravdu.
Ale nevěřili mi.
Uvěříš mi?
Zkus to.
Peníze jsou pryč. Věnoval jsem je před desítkami let
charitě na uprchlíky, mírovým organizacím, lidem, co je potřebovali.
S válkou jsem skončil.
Ale tak nějak ona neskončila se mnou.
Tu zeleninu sníš, mariňáku! Sněz to.
Já tě fakt zabiju.
- Tak jo, děláte tady binec. - Ona začala.
- Jo, ale taky jsem to dojedla. - Jste horší než šestileté děti.
- Ahoj. - Jak je, brácho? - Co se tu děje? Co terapie?
Fyzicky se zlepšuje, ale mentálně jede rychlý sjezd.
Jo, jako bys to poznal. Jsem fakt hladová, kam půjdeme?
- Nevím. Přijde mi, že už jsi jedla. - Cože? - Jo. Mrkev? Na zdraví!
Ne, ne, ne. Nemůžeš je posouvat, musíš je zvednout.
Jde o terapii, jasný, zlato? Nejde o dámu.
- Tak co je s tím chlápkem? - Jakým chlápkem?
Ten chlápek z.. vždyť víš, Sullivan, z nemocnice.
- Co je s ním? - Nevím, jen že jste spolu často.
Jo a proč asi? Trčíme spolu měsíce v nemocnici na terapii.
Proč, žárlíš? Trošku žárlíš?
Jen jsem byl zvědavý.
- Sakra! - To je v pohodě, klid, zlato.
Hele, jenom to postavím.
Nikdy se nevrátím. Ani se neobleču, nezvednu kámen na dámu, prostě nic.
Doktoři řekli šest měsíců? Jak je to dlouho?
Dva? Jsou to teprve dva měsíce.
- Jsi teprve v třetině cesty. - Jo, povídej mi o tom.
Kromě toho, za celé roky jako polda a agent NCIS, si myslím,
že u případu hrát dámu nebudeš. Budeš v pohodě.
Jo, ale musíš vytáhnout zbraň.
Ukaž mi ruku. Ne tuhle, tu druhou.
- Ty myslíš pařát? - Jo. - Tohle? - Podej mi ten sexy pařátek.
Dobrý pařáty mám rád, je to jako chodit se sexy pirátkou.
Dobře, neměla jsem nic říkat.
Tedy, tedy.
Už jsem se začínala bát toho nejhoršího.
Ještě nejsem mrtvý, Henrietto. Ani zdaleka.
Owen, nikdo by ti nevyčítal, kdyby sis vzal pár dní volno.
Na to mě znáš moc dobře.
A až půjdu, tak ne proto, abych seděl doma.
- Mluvil jsi alespoň se svojí dcerou? - Ne, zatím ne.
Jonesová mi řekla, co se tu během dne dělo.
Víš, to byla sakra hazardní hra, nechat Callenova otce jít.
Kdyby zemřel, Callen by ti to nikdy neodpustil.
Pravda.
A já bych s tím musela žít.
Ale kdybych ho nepustila, aby zachránil to děvče,
musel by on žít s něčím mnohem horším.
Takže co dál?
To záleží na panu Callenovi.
Moc mě mrzí vaše ztráta.
- Je to tady krásné. - Ano, to je.
Grisho, hodlám svůj slib dodržet.
Zasloužíš si znát důvody, proč jsem nebyl součástí tvého života.
Nebo života mé sestry?
Kdybys byl součástí našich životů, nebo jen jejího...
- třeba by byla naživu. - Nemohl jsem tu být, tak jak jsi mě potřeboval.
- Pokusil ses vůbec? - Práce, kterou jsem dělal, neušetřila nikoho.
Už vůbec ne ty nejbližší.
Pro všechny bylo lepší...
pro vás oba bylo lepší, že jsem zpřetrhal všechny vazby.
Že jsem zmizel ze světa.
Grisho, nečekám, že to pochopíš, nebo že mi odpustíš,
ale sám jsi měl větší šanci.
Máš pravdu.
Neodpouštím ti.
A nevím, jestli to někdy udělám.
Ale chápu to.
Vím, co jste dělali pro uprchlíky. Zachránili jste spoustu lidí.
Ale ne dost. Ne lidi, které jsem miloval.
Jako tvoji matku. A tvoji sestru.
A Katerinu.
Volkoff Katerinu otrávil, aby tě vylákal.
A když to nevyšlo, věděl jsi, že půjde po Alex.
- Jak dlouho to víš? - Dlouho ne.
Než jsi odjel z Ruska, požádal jsem Arkadyho, aby našel Katerinu.
Celou dobu jsi byl s Arkadym v kontaktu?
Tak jsem se dověděl o té otravě.
A zjistil jsem, že krátce po příjezdu do Států se jí narodila dcera.
Moje dcera.
- Jsi děda. - A ty strejda.
Ví to?
Půjdeme jí to říct.
Už žádná tajemství.
Ano. Už žádná tajemství.
Překlad: jeriska03
www.neXtWeek.cz